Karel Marx
Vláda činu
Kolín 7. července. Máme novou vládní krizi. Camphausenova vláda padla, Hansemannova vláda klopýtla. Vláda činu vydržela všeho všudy osm dní, nepomohlo jí ani léčení domácími prostředky, náplastmi, tiskovými procesy a zatýkáním, ani troufalá drzost, s níž byrokracie opět pozvedla svou kancelářským prachem pokrytou hlavu a začala osnovat malichernou krutou pomstu za své svržení. "Vláda činu", složená ze samých průměrných veličin, byla na počátku posledního zasedání dohodovacího shromáždění ještě tak omezená, že věřila v neochvějnost svého postavení.
Ke konci zasedání se úplně rozpadla. Toto zasedání, které má tak dalekosáhlý význam, přesvědčilo pana ministerského předsedu von Auerswalda o tom, že musí podat demisi; také ministr von Schreckenstein nechtěl už zůstat nadále Hansemannovým nohsledem, a tak se celá vláda včera odebrala ke králi do Sanssouci. Co tam ujednali, dovíme se až zítra.
Náš berlínský dopisovatel, píšící pod značkou #‚ dodává ke sv0 zprávě:
"Právě se rozšířila pověst, že byli narychlo povoláni Vincke, Pinder a Mevissen, aby pomohli sestavit novou vládu."
Potvrdí-li se tato pověst, dostali bychom se konečně od vlády zprostředkující přes vládu činu k vládě kontrarevoluce. Konečně! Kratičký život této vládní kontrarevoluce by postačil, aby se ti trpaslíci, kteří při sebemenším závanu reakce znovu pozvedají hlavičky, ukázali lidu v celé své životní velikosti.
Napsal K. Marx 7. července 1848
Otištěno v „Neue Rheinische Zeitung“
čís. 39 z 9. července 1848Podle textu novin
Přeloženo z němčiny